Александър Пушкин
Кинжал

Превод от руски: Вътьо Раковски, —

chitanka.info

Кинжал[0]

Лемноски бог те изковал

и поверил на Немезида,

на свободата траен страж, суров кинжал,

последен съдия на болка и обида.

Мълчи ли Зевсовият гръм и спи закона,

надежди и проклятия таиш,

проблясваш в сянката на трона,

под блясъка на празника трептиш.

И адски лъч, и мълния на бог,

ти блясваш с острие в очите на злодея

и той трепери и немее

сред своя пир жесток.

Навред ще го намери твойта хладина:

на суша, по море, в палатката, във храма

и зад вратите на дома му —

там, във леглото на съня.

Шуми под Кесаря[1] заветен Рубикон

и падна Рим държавен, вечният закон,

но Брут въстана свободолюбиво;

ти Кесаря срази — прегръща с мъртъв стон

в Помпей той мраморите горделиви.

Изчадие на бунта дигне злобен вик:

презирай, мрачен, настървено,

цял в кръв, над волността обезглавена

палач уродлив се изправя в миг.

Апостол на смъртта[2], той на Аида

посочи жертвите със пръст,

но повери му висшият съд

теб и девойка Евменида[3].

Избранико съдбовен, праведнико млад,

о Занд[4], загина твоя век на пъпа,

но добродетелта със образ свят

в оная мъртва пепел не потъна.

Ти като сянка над Германия си бдял,

грозящ една престъпна сила,

и над тържествения гроб-могила

гори без надписи кинжал.

[0] Приживе на Пушкин стихотворението се е разпространявало в преписи. Френският му превод се появил в книгата на Ансело „Шест месеца в Русия“, Париж, 1827 г. ↑

[1] „Кесар“ — Юлий Цезар. ↑

[2] „Апостол на смъртта“ — Марат. ↑

[3] „Девойка Евменида“ — Шарлота Корде. ↑

[4] Занд — немски студент, убил през 1819 г. реакционния писател Коцебу. Занд бил екзекутиран. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.